Скаара, присъедини се към нас.
- Знаеш ли защо си тук? - Значи е вярно.
Няма много време. Касуф ще отведе жените и децата в безопасност.
Никой никъде няма да е в безопасност.
Как може да се защитим срещу Гоа'Улд толкова силен, като Анубис?
Нашите живота са без значение, ако не успеем да го спрем да намери това, което търси.
Трябва да предвождаш всички, които могат да се бият.
Всички, които не ги е страх да умрат.
Всички, които не трябва да се провалят.
Даниел.
Няма да сте сами.
:::СТАРГЕЙТ SG-1::: Сезон 6, Епизод 22
Пълен Кръг
Ало, тук е пол... Ало?
Джак?
Здрасти, Джак.
Джак, Абидос е в опасност. Анубис се е запътил натам.
Той търси Окото на Ра.
Имам дубликата, който Катрин ми даде. Изглежда така.
Истинският е в тайна стая в пирамидата на Ра на Абидос
но не съм сигурен къде точно. Според легендата е имало шест Очи,
включително тези на Апофис и Озирис.
Всеки сам по себе си е могъщ, но заедно мощта им е увеличена десетократно.
Анубис е намерил пет от Очите и му трябва само това на Ра, за да завърши колекцията.
Търсил е навсякъде, където Ра е бил освен на Абидос.
Сега се е запътил натам.
Сигурен съм, че това, което взех тази сутрин беше аспирин.
Джак, наистина съм аз. Трябва да намериш Окото на Ра преди Анубис.
Задръж го, скрий го, унищожи го, каквото и да е. Нямаме много време.
Здрасти, Даниел. Как си? Отдавна не съм те виждал. Как са нещата на по-високите нива?
- Здрасти, Джак. Отдавна не съм те виждал. Как си? - Добре, много добре.
- Колената, гърба? - Ами, нали знаеш, зависи от времето.
Е, какво ново?
Всъщност, интересно нещо ми се случи днес.
Возя си се в асансьора и един стар приятел, който никога не се обажда, никога не пише,
просто се показва и ми казва за тази много важна,
и очевидно важна мисия, която има нужда от моето внимание.
- Ще помогнеш ли или...? - Нека да я разкажа. Хубава е.
Виждаш ли, този мой приятел, този другар, тази дружка,
се е въздигнал на цяло ново ниво на съществуване.
Виждаш ли иронията?
Моли ме за моята помощ, а той е това велико и могъщо същество.
Джак, всъщност не мога да направя нищо.
Това все още не ми е ясно.
Другите имат правила. Да говоря с теб е нарушение.
Като неправилно пресичане, паркиране в две редици?
Да предприемеш действие, което променя човешкото съществуване, това е голямо нарушение.
Нека да ти задам един въпрос. Срещал ли си се с някой от тези хора?
Не.
- Тогава, откъде знаеш, че са заплаха? - Това беше добро.
Ома е изгнаник, само защото вярва, че да помагаме на хората да се въздигат е наше задължение.
А това може?
Технически, не. Но тези от нас, които я следват ходят по тънка линия.
- Защо не се опитат да я спрат? - Не знам.
- Не знаеш? - Не. Знам, само това, което Ома ме е научила.
Въздигането не те прави всезнаещ. Това е просто началото на пътуването.
Смисъла е, че ако предприема някакво действия, за да ви помогна,
Ома сама ще ме спре, за да избегне гнева на Другите.
Те могат да спрат всичко, което тя се е опитала да направи от много време.
Не мога да рискувам това.
Очевидно не можем да се съревноваваме с Анубис
но Абидонците са съгласни да ни помогнат.
Полковник, как ви попадна тази информация?
- Не казах ли? - Не, не казахте.
Даниел ми каза.
- Видя ли сте Д-р Джаксън? - Всъщност, не ми е за първи път.
- Той добре ли е? - Какво друго каза?
Чакайте.
Вие хора не мислите ли, че съм луд или нещо такова?
- Аз също наскоро видях Даниел Джаксън. - Наистина ли?
- Защо не каза нещо? - А защо ти не каза?
Ако трябва да бъда честен, първият път не бях сигурен, че става.
Нито пък аз.
Каза ли ви къде можем да намерим Окото?
Той не знае.
- Той не знае? - Знам.
Лично аз мисля, че тази работа с въздигането е малко прехвалена.
На мен ми стига.
Ако Д-р Джаксън е прав, трябва да намерим това Око преди Анубис да го намери.
О'Нийл.
Скаара.
- Радвам се да ви видя. - Аз също.
- Аз съм Джонас. - Радвам се да се запознаем.
- Готови сме да направим каквото поискате. - Оценяваме това.
Тийл'к установи периметър. Искам да знам в секундата в която си имаме компания.
- Някаква идея къде може да е това Око? - Ще ви покажа.
Дотук стигат катакомбите. Даниел и аз сме прекарали много време тук.
Никакви Очи?
Окото на Ра е споменато много пъти на тези стени.
Само за да сме наясно, не е истинско око.
Някакъв вид бижу или нещо е.
Ами, не сме могли да го намерим.
Е, виждаш ли се с някой?
Може би.
Наистина?
Сериозно ли е?
Обещани сме.
Повярвай ми, това е сериозно.
- Поздравления. - Благодаря.
Предполагам, че поканата ми се е загубила в пощата или...
Исках да те помоля да шалоке.
- Да стоиш до мен. - Само по време на церемонията, нали?
Да, да.
За мен ще е чест.
Сам ли ще дойдеш на сватбата ми?
- Предполагам, че и Картър е поканена? - Разбира се. Заедно ли ще дойдете?
- Като...? - Приятели отиващи на сватба.
Да. Разбира се.
Джонас?
Искате ли да ме питате нещо?
- Ти си приятел на Даниел Джаксън? - Наистина съм.
Скаара казва, че не е мъртъв. Той сега е бог.
Бог не е.
- Не ли е могъщ? - Това остава неясно.
Даниел веднъж освободи народа ми от фалшивия бог Ра.
Помоли ни да се бием, ние ще се бием в негово име.
Ще умрем за неговата кауза, ако трябва.
Скаара казва, че Даниел ще ни защити, ще пази семействата ни.
Не съм сигурен в това, което ви е обещано.
Но ако не сте подготвени да умрете, не трябва да сте тук.
- Как върви? Нямаме цял ден. - Знам, повярвай ми. Но няма нищо.
Просто много приказки за мощта на Ра, размерът на владението му.
Голямо владение?
Не се споменава тайна стая, където да държи най-ценните си притежания.
Да.
О'Нийл, атакуват ни. Наземните войски се приземиха
Няма да можем да ги задържим задълго.
- Разбрано. Чу го. - Не знам какво да кажа.
- Ако Д-р Джаксън беше тук... - Тук е. Повярвай ми, тук е.
Кучи син.
Хей, къде си?
Правим това, само заради теб.
Джак.
Тук е. Знам, че е.
- Даниел. - Сам. Джонас.
Д-р Джаксън.
Чуваш ли това?
Нищо не мога да направя за това.
Не ме интересува. Направи нещо или си тръгваме, веднага.
Помниш ли онази тънка линия, за която си говорехме?
Премини я.
Добре.
Винаги съм мислил, че трябва да има тайна стая тук.
На тази част пише как Ра черпил силата си от слънцето.
О'Нийл не можем да задържим позицията си.
Отстъпете към пирамидата.
Вие си вършете работата. Аз ще отида да помогна на Тийл'к.
Аз ще дойда с теб.
Отстъпете.
Не може ли да минеш през стената и да видиш дали няма нещо отдругата страна?
Сложно е.
Някакъв вид спусък за тайна врата. ''Лъчите на слънцето... разкриват всичко.''
Лъчите на слънцето. Няма слънчева светлина.
- Мислиш ли, че каквото и да е светлина ще свърши работа? - Възможно е.
Може би трябва да я фокусираш.
Добре.
Това моите работи ли са?
На вас вече не ви трябваха.
Да.
- Колко? - Много.
- Картър? - Сър, работим по въпроса.
Работете по-бързо.
Да, сър.
Мислех, че сме попаднали на нещо, но...
- Така е. - Не става.
- Червена е. - Кое?
Лъчите на слънцето върху стенописа са червени.
- Сам? - Да.
Джонас.
Яко.
Даниел, какво има?
- Аз съм Древен. - Какво?
Не аз, но Другите, като мен, те са Древни.
Това е един от най-старите им диалекти.
Винаги съм подозирал, но никога не съм знаел със сигурност.
Какво пише?
Древните са еволюирали от човешка раса много отдавна.
Били са избити от чума.
Много се научили да се въздигат, а другите измрели.
- Трябва да тръгвам. - Къде?
Ще се върна. Не губете тази плочка. Пише за изгубен град. Безценна е.
Даниел...
Тийл'к.
- Ами ако не е тук? - Може би има тайно отделение.
- Тайно отделение в тайна стая? - Защо не?
Защо не?
Ето тук.
Не виждам ключалка или бижу, като с другата врата,
- но трябва да има начин да отворим това. - Да. Отдръпни се.
- Сър, намерихме го. - Твърде късно.
Не задържахме залата със Старгейта. Анубис активира Старгейта,
- предотвратявайки бягството ни. - Джафата са по петите ни.
- Къде е това Окото? - Ето тук.
- Какво ще правите с това? - Ще видя колко Анубис иска това нещо цяло.
Предайте се или умрете.
Какво?
Предайте се или умрете.
Аз тъкмо щях да кажа същото нещо.
О'Нийл от SG-1 .
Здрасти, как сте?
Ще трябва да ме извиниш, ужасен съм с имената. Какво беше...
Господи.
Аз съм Херак.
Поздравления. Издигаш се, гледам.
- Нямате избор. - Всъщност, имам.
Имам Окото,
и половин килограм много мощен експлозив залепен към него.
Дайте ни достъп до Старгейт или ще го взривя.
И теб заедно с него?
Какво искаш да кажеш?
- Ще говоря с господаря си. - Да. Направи го.
Не забравяй да му кажеш, че си прецакал нещата отново.
- Нужно ли е да го дразните? - Да.
Ще го направите ли наистина?
Разбира се. Защо не?
О'Нийл.
Скаара има нужда от медицинско внимание.
Провалих те.
Стига.
Господарю. Човеците от Земята и този, наричан О'Нийл са намерили Окото на Ра.
Държим ги в капан, но той казва, че ако не му осигурим чист път до Старгейта
ще унищожи Окото.
Той ще ти даде Окото на Ра или аз ще унищожа Абидос.
Да, господарю.
Няма да пипаш Абидос.
- И как ще ме спреш? - Мога,
и ще го направя, ако още един човек там долу бъде наранен.
Можеш само да стоиш там и да отправяш празни заплахи, защото знам какво си.
Ако знаеш какво съм, знаеш, че мога да изтрия съществуването ти.
Знам кой си, Даниел Джаксън, но ти не знаеш кой съм аз.
О'Нийл чуваш ли ме?
Да.
Анубис заповядва да предадеш Окото на Ра
или той ще унищожи целия Абидос.
Кажи му да го направи. Няма да получи Окото.
Той блъфира.
Нямаме голям избор.
Ако взривим Окото, той ще унищожи Абидос така или иначе.
Същото така ще го унищожи след, като му го дадем.
Може би не.
Той е Гоа'Улд.
О'Нийл?
- Какво казва? - Говори за силна светлина.
За предаване.
За освобождаване на нещо.
С махване на ръката си ще бомбардирам повърхността.
Опитай се да ме спреш.
Какво те кара да мислиш, че няма?
Думите ти не означават нищо.
Направи нещо...
ако се осмеляваш.
Може би няма да се наложи.
Аз командвам събраните войски на Господарите на Системата.
Успял си да ги поведеш срещу мен.
Предай Окото на Ра или се изправи пред унищожение.
Ще обмисля щедрото ти предложение.
Няма да оцелееш срещу толкова много кораби-майки.
Те не атакуват, защото ги е страх от мен.
Може би. Може би ще им кажа, че Окото не е в теб.
А те могат да те победят, ако ударят сега.
- Сигурен ли си? - Може би ще ти доставя Окото на Ра,
ако ми дадеш думата си, че няма да нараниш хората от Абидос - никога.
Така да бъде.
Ще те накарам да спазиш това обещание, без значение какво стане.
Сър, нали не обмисляте да си пробием път със сила?
Не. Анубис сигурно наистина иска това нещо цяло
- щом момчетата му са се въздържали толкова дълго. - Така е.
- Къде беше? - Зает, зает.
Ей...
Благодаря за Скаара. Предполагам, че е добре.
За какво говориш?
- Той се въздигна. - Какво?
Не си бил ти?
Ома е тук и ме наблюдава.
- И? - И не ми пука вече.
- Анубис е един от нас. - Какво?
Поне отчасти, по някакъв изродски начин.
За какво говориш?
Гоа'Улда Анубис е бил научен как да се въздигне.
Вярваше се, че той е мъртъв за доста време.
- Другите не са го искали. - Разбираемо.
- Пратили са го обратно. Поне са се опитали. - И какво е той сега?
Той все още е някакъв вид енергия. Онази черна маска е щит,
която държи формата му непокътната.
Той е заседнал между човешко съществуване и въздигане.
Защо Другите са му позволили да остане така?
- Може би не са могли да го изгонят. - Може би не им пука.
Може би. Така или иначе той все още е много силен.
Това обяснява как може да управлява Древна технология.
- Как така? - Джак, Другите са Древни.
Първоначалните строители на Старгейтовете.
- Не му ли казахте? - Не.
Добре, вижте, просто ми обобщете това, става ли?
Корабите-майки на Господарите на Системата са обградили Анубис. Предупредих ги за Окото.
Хубаво.
- Предайте го. - Какво?
Сключих сделка с Анубис. Вие предавате Окото и можете да си тръгнете,
а Абидос ще остане непокътнат.
- Направил си сделка с Анубис? - Ще се уверя, че той ще я спази.
Гоа'Улдите ще се бият за Окото и да се надяваме ще се унищожат един друг.
Но дори и да не го направят, вие ще намери изгубеният град на Древните.
Изгубен град?
И за това ли не му казахте?
Даниел намери плочка на която пише за изгубен град.
Където има Древни оръжия способни да ви дадат преимущество над Анубис.
- Знаеш ли къде е? - Не, но ще ви помогна да го намерите.
Нищо няма да стане с Абидонците. Трябва да се измъкнете с тази плочка.
Ако Анубис я получи и намери изгубения град преди вас, всичко свършва.
Той вече има голяма преднина пред вас, заради това, което Другите не са успели да направят.
- Ще му сриташ ли задника? - Ако трябва.
- Можеш ли? - Ще видим.
Нищо няма да стане на хората от Абидос.
Излизаме.
Предполагам, че знаете за частта, в която не ни убивате?
Колкото и да ми се иска.
Ами, я виж ти.
Да тръгваме.
Господарю. Окото на Ра.
Оръжията на кораба вече са напълно заредени.
Времето ти свърши.
За това много грешиш.
Звучи, сякаш страхотно битка се води там горе.
Те се оттеглят.
Да.
Какво сега, господарю?
Сега ще унищожа Абидос.
Спри.
Спри ме, ако можеш.
Покоси ме.
Направи го сега или ще унищожа Абидос.
Не прави това.
Вие наистина сте всемогъщ, господарю.
Това, което току-що видя не беше мое деяние
Но това е.
Какво беше това?
- Какво стана току-що? - Абидос беше ударен.
- Видя ли го? - Почувствах го.
Тъкмо преди да тръгна.
Сержант искам пълна диагностика на вратата
- Какво имате? - Работя по въпроса.
Голям поток от енергия е бил предаден точно след като полковник О'Нийл мина.
Картър?
За щастие са затворили ириса на време. Огромна енергийна вълна е минала след вас.
- Наберете пак. - Да, сър.
Добре дошли обратно, SG-1 . Какво става?
Изглежда е имало огромна експлозия на планетата точно преди да тръгнем, сър.
- Възможно ли е? - За нещастие, сър.
Набираме Абидос, за да видим какво е станало.
Шести елемент въведен.
Седми елемент не иска да заключи.
- Оперативната стая. - Да, сър.
Единственото нещо, което можем да предположим е, че Анубис не е спази сделката си с Даниел.
Никой не би предположил, а?
И че Даниел Джаксън не е могъл да попречи на Анубис да унищожи Абидос.
Което оставя Анубис със силно оръжие, което му дава предимство пред Господарите на Системата.
Не знаем това със сигурност, сър.
Трябва да намерим града, който е описан на тази плочка.
Можете ли да преведете това?
Да. Ще отнеме доста време, но Д-р Джаксън предложи да помогне.
Не съм сигурна, че можем да разчитаме на Даниел за каквото и да е било вече.
Той щеше да направи всичко, което може, за да защити Абидонците.
Ако му е било попречено да направи това, тогава...
Пети елемент въведен.
Майоре, колко пъти искате да наберем Абидос, преди да се откажете?
Докато кораб на Ток'ра не прелети над планетата и ми каже, че не е останал никой жив.
Шести елемент въведен.
Седми елемент...
заключен.
MALP-а показва, че пирамидата е непокътната. Няма следи от поражения.
- Ами експлозията? - Не мога да го обясня, сър.
Бих искал да отида, сър. Да се уверя, че всички хора са наред.
Предполагам, че всички са наред.
Скаара?
О'Нийл.
Какво става тук?
Анубис унищожи пирамидатата. Всички загинаха при взрива.
Не ми приличат на мъртви.
Нито пък ти.
Смъртта е само началото на пътуването.
Това звучи познато.
- Ами Даниел Джаксън? - Не съм виждал Даниел.
- Знаеш ли дали е добре? - Не.
Тази, наречена Ома направи това.
Всички ви?
Пожелавам ти всичко най-хубаво, О'Нийл.
Няма да ме видите отново.
Поне не известно време.
- Пази се. - Не се бойте.
Ще намерите вашия път.
Какво имаш предвид под това?
Чапа-ая ще остане, докато не си тръгнете.
Да си отиваме вкъщи.
Субтитри: Insaneboy.